Feltbestemmelse
af Hvidbrynet Løvsanger, Fuglekongesanger, Brun Løvsanger og
Schwarz' Løvsanger |
af Klaus Malling Olsen
|
|
Hvidbrynet løvsanger Phylloscopus inornatus
|
|
Hvidbrynet Løvsanger er den hyppigste af de omtalte sibiriske sangere i
Vesteuropa. Den er nu en regelmæssig efterårsgæst i Danmark, og
alene i efteråret 1986 observeredes mere end 40 eksemplarer.
|
Hvidbrynet Løvsanger ligner en lille, korthalet og kontrastrigt tegnet
Gransanger. Oversiden er - særligt hos ungfugle - frisk olivengrøn,
men er ofte mattere senere på efteråret. Undersiden er hvidlig til
hvidgrå, ofte lidt mørkere (og med svagt gullige striber) over brystet.
Hovedet er markant tegnet, med en meget lang, hvidlig til gulhvid øjenbrynsstribe,
der i hele sin længde afgrænses nedadtil af en sort øjenstribe.
Issen er olivengrøn, ofte med en lidt mørkere stribe lige over øjet,
hvilket yderligere kan fremhæve øjenbrynsstriben. Issens centrale
del kan være lidt lysere, men er aldrig markant afsat som hos
Fuglekongesangeren. En lysere grøn plet ses tit bagest i issen, på højde
med øjenbrynsstribernes afslutning. Overgumpen er ofte lidt lysere
olivengrøn end ryggen, men er aldrig tydeligt kontrasterende som hos
Fuglekongesangeren.
|
![](../images/Sangere/hvidbrynetinornatus.jpg) |
Fig. 10
|
Fig. 6
|
Hvidbrynet
Løvsanger (inornatus) |
Tegn.:
Carl Christian Tofte |
|
|
|
|
Den mørke vinge har to tydelige hvide vingebånd, der kan være lidt gul- eller
lysegrønt tonede. Særligt er det bageste langt og påfaldende - men
også det forreste er i reglen så tydeligt, at man omgående bliver
opmærksom på det. De mørke tertiærer har brede lyse rande. På den
samlede vinge ses tit et løvgrønt felt over svingfjerene, og håndsvingfjerene
har tydeligt hvide spidser.
|
Næbbet er kortere end Gransangerens, og
er mørkt med lys basis på undernæbbet. Benene er lysebrune.
|
I forhold til Gransangeren bevæger Hvidbrynet Løvsanger sig hurtigt
omkring og kan være svær at holde i kikkerten. Den lader tit sit
karakteristiske kald høre: et todelt »su-iit«, opadgående og med
betoning på sidste del. Det påhæftes tit et ekstra led fortil, og
kan have sortmejsetone. Også andre kald kan minde om Sortmejse Parus
ater: »dzeeb«, »dsiib«. Denne beskrivelse passer på nominatformen.
(Hør Hvidbrynet
Løvsangers sang)
|
|
|
|
|
|
|